Tartalmi kivonat
VASZILIJ GREGORIEVICS ZAJCEV (1915 - ) Annak ellenére, hogy korának ünnepelt sztárja volt, és a háborúban a propaganda hatására az egész Szovjetúnióban ismertté vált a neve, mégis a nyugati világban szinte teljesen ismeretlen, és Sztálin halála után a Szovjetúnióban is méltatlanul elfeledett hőssé vált. A nemrégiben készült Ellenség a kapuknál c. film állít elsőként emléket a híres lövésznek, és egyben igen jól jellemzi a szovjet hadvezetésben akkoriban uralkodó stílust és körülményeket is. Eléggé hiányosak ismereteink Zajcev életének a háború előtti szakaszáról. Az biztos, hogy Szovjetoroszország távoli részén született. 4 éves korától a nagyszülei nevelték, mivel szüleit elhurcolták a sztálini tisztogatások idején. A zord életkörülmények, és az éghajlat hamar megedzették a fiatal fiút, aki nagyapjával együtt járt vadászni a tajga végtelen erdőségeibe. Mókusra, fajdra, rókára vadásztak,
kezdetben sajátkészítésű íjjal, majd 12 éves korában megkapta első puskáját nagyapjától. Megtanította kezelni, és pontosan célozni, és mivel a tajgai vadászok szegények, a lőszer pedig drága volt, ezért az "egy lövés, egy találat" elvet követve szép lassan mesterlövésszé vált. 16 éves korában Magnyitogorszkban találjuk, az ottani műszaki középiskolában tanul, de ezen kívül nem sokat tudunk róla. 26 éves korában sorozták be a Vörös hadseregbe, de kezdetben a Fekete-tengeri Flottánál szolgált. A partmenti német egységekkel folytatott tűzpárbajok során - amikor már kézi fegyverekkel is lövöldöztek egymásra a szembenálló felek - derült rá fény, hogy Zajcev milyen kiválló céllövő. Felettesei előterjesztésére 1942 szeptemberében átkerült a mesterlövészekhez, majd október 21-én Sztálingrádba vezényelték az ottani egységhez. Itt kezdődött el a karrierje, és itt vált hőssé. Több szovjet
lövész is tevékenykedett Sztálingrádban, de Zajcev kimagaslott közülük képességével. 10 nap alatt 42 német katonát lőtt le, többségükben tiszteket és altiszteket Hamarosan már 100 bizonyítottan elért találatot aratott (a mesterlövészek minden lövést igyekeznek az azonosító cédula megszerzésével igazolni, ha lehetséges, de ez persze igen veszélyes, sokszor pont ekkor vesztenek rajta). A propaganda jó témát talált Zajcev sikereiben, és országszerte az újságok hasábjain hozták le az általa elért újabb és újabb eredményeket. Kezdetben a német vezetés úgy gondolta, hogy több lövészt vezényeltek a frontra a szovjetek, de a lövések pontosságából lassan rájöttek, hogy a halottak többségén lévő sebek mind ugyanazon lövésztől származnak. Elhatározták, hogy likvidálják Zajcevet, és egy másik ászt hívnak, aki majd elkapja őt. A városba vezényelték az SS Zossen-i kiképzőiskolájának vezetőjét, és egyben
mesterlövészét, Heinz Thorvald SS-Standartenführer-t (ezredes). (Néhány forrás König örnagyként említi a német lövészt, de a Zajcev által a némettől elvett dokumentumon Heinz Thorvald neve szerepel.) A német sem vesztegette az idejét, megérkezését követően azonnal két szovjet lövészt likvidált. Nem sokkal később egy Morozov nevű szovjet mesterlövésszel vívott tűzpárbajt, és tönkretette annak optikai célzóberendezését. Ez igen nagy szégyennek számít lövész körökben! Másnap egy Sajkin nevű szovjet lövészt sebesített meg súlyosan. Mindketten Zajcev barátai voltak A szovjet vezetésben is tudatosult, hogy egy új német lövész tevékenykedik a városban, és egy elfogott német tiszttől megtudták, hogy Thorvaldot Zajcev semlegesítésére küldték. A szovjetek elővettek egy Nyikolaj Kulikov nevű lövészt, aki a háború előtti szovjet-német katonai együttműködés keretében Németországban tanult egy lövésziskolában,
és ilyen formán ismerte a németek módszereit. (Apró momentum, hogy a Szovjetúnió német megtámadása után Kulikovot azonnal letartóztatták, mint kémet.) Kulikov több mesterlövész trükköt is mutatot Zajcevnek, és a német keresése közben is tovább vadásztak elleséges katonákra. Időközben Zajcevet főtörzsörmesterré léptették elő. Mosin-Nagant 1891/30 mesterlövész puska PU jelzésű optikai célzókészülékkel A szovjet mesterlövészek kedvenc fegyvere a II. világháborúban Végül elérkezett a leszámolás ideje. A két rivális lövész megtalálta egymást Egy lövészárkokkal és törmelékkel felszabdalt utcán voltak, egymással szemben foglaltak állást, és bár nem látták közvetlenül egymást, arra vártak melyikük hibázik hamarabb, és árulja el a pozícióját. Thorvald a nap vége felé egy régi trükkel próbálta csőbe húzni Zajcevet; egy gyalogsági ásóra zsineget feszített, és csigás emelő elv szerint egy
rohamsisakot emelt fel vele, mintha kinézne a rejtekből. De Zajcevet nem csapta be ezzel. A második nap is eredménytelenül telt el, a felek csendben vártak. Harmadnap egy Danyilov nevű politikai tiszt jelent meg Zajcevnél, és türelmetlenül sürgette, hogy semlegesítse már a német lövészt. Mikor menni készült a tiszt, furdalta a kíváncsiság; egy lövészárokba vágta magát, és a német rejtekhelyét kémlelte. Thorvald látta őt, és arra gondolhatott; ha megsebesítené a politikai tisztet, a lövészeknek felettesük segítségére kellene sietniük, és akkor majd elkapja Zajcevet. Ezért mikor legközelebb felnézett a tiszt, a német vállon lőtte. De a terv megintcsak nem vált be, Zajcevék mozdulatlanul vártak, bárhogy is kiáltozott segítségért felettesük. Viszont sikerült felfedezniük Thorvald hozzávetőleges helyét, egy fémlemez alatt lapult, amelyik egy épület sarkához volt dőlve. Hogy erről pontosan meggyőződjenek, most Zajcev
tette próbára a németet. Egy botra kesztyűt húzott, és óvatosan felemelte. A német nem bírta tovább és tüzelt, így pedig felfedte pontosan a pozícióját Zajcevnek rossz szögben volt, ezért nagyon óvatosan új pozícióba húzódott. Szerencsétlenségére pont felszakadozott a felhőzet, és szemből tűzött rá a nap, ami a távcsövön megcsillanva őt leplezte volna le, ezért a döntés a negyedik napra maradt. A negyedik nap kezdetén Kulikov a németre lőtt, de az nem reagált. Pár órával később újra elővették az első napi rohamsisakos trükkött, de ezúttal Kulikov volt, aki a lövészárokból kiemelte. A kimerültség miatt a német nem bírta tovább a feszültséget és rálőtt a sisakra Kulikov úgy tett, mintha megsebesült volna és jajgatni kezdett. Thorvaldnak fogalma sem volt róla, hogy Zajcevnek társa van, és tényleg elhitte, hogy megsebesítette a szovjet lövészt, ezért kidugta fejét a fedezékből. Zajcev csak erre várt Az új
pozícióbol ideális szögben tüzelhetett, és nem is hibázott; egyenesen homlok középen lőtte Thorvaldot. 1943. február 3-án a német 6 hadsereg Paulus tábornok vezetésével letette a fegyvert A sikeres lövészpárbaj után Zajcev tovább folytatta a magányos vadászatát a német katonákra, és bizonyíthatóan 242 ellenséges katonát lőtt le a sztálingrádi harcok során, köztük 11 mesterlövészt. Ezen kívül kiképzésben is részesített több lövészt, összesen 30-at, akik mind összesen 1126 német katonát lőttek le. Bár Zajcev egész Berlinig végigharcolta a háborút, de Sztálingrád után túlságosan értékes ember lett, és komolyabb hadműveletekben nem engedték részt venni. A háború végéig közelítőleg 400 ellenséges katonát lőtt le. Zajcev téli (fehér) álcaruhában, oldalán a fegyverével. Töbször is megkapta a Lenin-rendet, és később a Szovjetúnió Hőse érdemérmet is. Leszerelték, de pár év múlva méltatlanul
feledésbe ment a neve. A háború után egy textilüzem élére helyezték Kijevbe. Két kézikönyvet írt mesterlövészek számára, ami a csecsenföldi háború során szinte Bibliaként szolgált az orosz belügyi erők katonái között. Híres mesterlövész puskája a mai napig a sztálingrádi történeti múzeumban látható. MÁS HÍRES SZOVJET LÖVÉSZEK A mesterlövész harcmodor népszerű volt a vörös hadseregben, sok híres lövész került ki közülük, és nem csak férfiak, de nők is. Egy pár jelentősebb sikert elért szovjet mesterlövész: I. Antonov, a Balti flotta híres lövésze, több mint 300 bizonyított találatot ért el Ludmilla Pavlicsenko, aki nő létére 309 német katonát őlt meg. Maria Ivanova Morozova, aki 11 kitüntetést kapott több tucat győzelméért. Ivan Merkulov, 285 német katonát őlt meg